Sisteme holistice spațiale
in cadrul Universitatea Politehnica din Bucureşti (UPB), din Bucuresti, Muntenia
Despre program
Misiunea Facultății de Inginerie Aerospațială (FIA) este definită în Carta Universității Politehnica din București și anume de cercetare avansată și educație, ca o intersecție a educaţiei, prin formarea profesională, a cercetării ştiinţifice, prin producerea cunoaşterii şi a inovării, ca principale obiective ale societăţii şi ale economiei bazate pe cunoaştere.
FIA pregătește intelectuali și anume ingineri și cercetători științifici în domeniul inginerie aerospațială, la nivelul celor trei cicluri ale învățământului superior: licență, masterat și doctorat. De asemenea, facultatea este o componentă importantă a sistemului național de cercetare științifică în domeniul aerospațial.
FIA a câștigat un prestigiu excepțional, fiind recunoscută pe plan internațional pentru competitivii săi absolvenți. FIA este în prezent pe o linie ascendentă, aproape de statutul de nișă de excelență profesională.
Domeniul aeronautic și spațial este unul la frontiera cunoașterii, multidisciplinar, de mare complexitate și de avangardă tehnologică. Școala din acest domeniu formează o elită profesională. Strategia adecvată este prin urmare una de diferențiere și una de excelență, de performanță bazată pe exigență.
Motorul motivațional al facultății funcționează bine în România de peste un secol: pasiunea pentru aviație și astronautică.
Științe Inginerești
Inginerie aerospațială
Sisteme de propulsie
Master
Romana
Acreditat
2 ani
IF - cu frecvență
Cursuri pe care le vei parcurge
- Mecanică spaţială
- Structuri pentru vehicule spaţiale
- Sisteme convenţionale de propulsie aerospaţială - motoare rachetă
- Designul sistemelor aerospaţiale
- Aerodinamica intrării în atmosferă
- Cercetare ştiinţifică 1
- Determinarea și controlul atitudinii vehiculelor spaţiale
- Lansatoare şi sisteme de lansare
- Sisteme energetice la bordul sateliţilor
- Sateliţi şi subsisteme satelitare
- Sisteme de propulsie si corecţie spaţiala
- Cercetare ştiinţifică 2
- Navigaţie spaţială
- Programe şi politici spaţiale
- Materiale pentru structuri spaţiale
- Dinamica vehiculelor spaţiale
- Teledetecţie şi telecomunicaţii spaţiale
- Ingineria sistemelor integrate spaţiale
- Cercetare ştiinţifică 3
- Lucrare de disertație
- Stagiu de practică pentru disertație
- Examen de disertație
Intra in familia Educativa
--- lei
--- lei
---
---
---
---
---
---
Alte programe din domeniul
Științe Inginerești, în Bucuresti
- Sisteme electrice avansateFacultatea de Inginerie Electrică
- Sisteme de Producție DigitaleFacultatea de Inginerie Industrială și Robotică
- Muniţii, rachete, explozivi şi pulberiFacultatea de Mecatronică şi Sisteme Integrate de Armament
- Utilaje tehnologice pentru construcțiiFacultatea de Utilaj Tehnologic
- Instalaţii pentru construcţiiFacultatea de Inginerie a Instalaţiilor
- Sisteme inteligente de instrumentație și măsurareFacultatea de Inginerie Electrică
- Biomateriale şi dispozitive medicaleFacultatea de Inginerie Medicală
- Ingineria informației și a sistemelor de calcul
- Inginerie fizicăFacultatea de Ştiinţe Aplicate
Facultatea de Inginerie Aerospaţială
Facultatea de Inginerie Aerospațială este strâns legată de numele lui Elie Carafoli, absolvent al Politehnicii din București în anul 1924. La început a fost o subsecție a Facultății de Electromecanică. Din 1948 devine secție a Facultății de Mecanică. Studiile universitare în aviație au fost inaugurate în 1928, când profeorul Elie Carafoli a deschis primul curs de Aeronautică la Școala Politehnică din București. Tot el a construit primul tunel aerodinamic din sud-estul Europei în 1931, tunel aflat încă în stare de funcționare. Învățământul aerospațial superior în România s-a născut în anul 1928 cu ocazia prilejuită de primele conferințe de aerodinamică ținute de tânărul conferențiar dr. ing. Elie Carafoli. De-a lungul perioadei 1931 – 1972 secția sau specializarea, destinată a pregăti ingineri în domeniul aerospațial, a aparținut diferitelor facultăți cu profil mecanic din Școala Politehnică și a avut diverse denumiri, precum: secția de aviație, secția de aeronave și instalații de bord, secția de aeronautică.
Facultatea de Construcții Aerospațiale a luat ființă în anul 1971, cu trei specializări: Aeronave, Sisteme de propulsie (turbomotoare, rachete) și Instalații de bord. Înființarea facultății este legată de dezvoltarea impetuoasă a industriei de aviație și a cercetării în domeniu declanșate după anul 1968. În 1979 facultatea, cu aceleași specializări, își schimbă denumirea în Facultatea de Aeronave.
În anul 2003, la 7 ani de la schimbarea denumirii facultății de profil în Facultatea de Inginerie Aerospațială (1996), se înființează specializarea de Inginerie și management aeronautic, destinată pregătirii inginerilor economiști în domeniul aerospațial. În același an, se înființează și o structură în domeniul cercetării științifice sub auspiciile CCAS (Centrul de cercetări pentru Aeronautică și Spațiu). În anul 2009, pentru a răspunde exigențelor europene în domeniul aerospațial, s-a înființat specializarea Navigație aeriană, cu predare în limba engleză.
De-a lungul celor aproape 80 de ani de activitate, școala superioară de aeronautică și astronautică a dăruit peste 5000 de ingineri recunoscuți în țară și străinătate pentru profesionalismul lor. La acest succes au contribuit cei peste 80 de profesori care au instruit cu competență studenții într-un domeniu de vârf al tehnicii.
Informatii despre Universitatea Politehnica din Bucureşti (UPB)
Universitatea POLITEHNICA din București este cea mai veche și prestigioasă școală de ingineri din România. Tradițiile ei sunt legate de înființarea, în anul 1818, de către Gheorghe Lazar, a primei Școli tehnice superioare cu predare în limba română la Mănăstirea Sfantul Sava din București, care in anul 1832 este reorganizata in Colegiul de la Sfantul Sava. La 1 octombrie 1864, a fost înființată „Școala de Poduri și Șosele, Mine și Arhitectură”, care la 30 octombrie 1867 devine „Școala de Poduri, Șosele și Mine” cu durata studiilor de 5 ani. Sub conducerea lui Gheorghe Duca, la 1 aprilie 1881, instituția capată o nouă structură sub denumirea de „Școală Națională de Poduri și Șosele", iar la 10 iunie 1920 a fost înființată Școala Politehnică din București, având patru secții: Electromecanică, Construcții, Mine și Metalurgie, Secția Industrială.
Din noiembrie 1920 denumirea se schimbă în POLITEHNICA din București. La data de 3 august 1948 a fost înființat Institutul Politehnic din București, care cuprindea inițial 4 facultăți și în care, din 1950, au apărut majoritatea facultăților actuale. În baza rezoluției Senatului din noiembrie 1992, Institutul Politehnic din București a devenit Universitatea POLITEHNICA din București.